Ukrajinskoj brigadi ponestalo je streljiva i to je, uz loše vrijeme, bilo dovoljno da Rusi probiju obranu Avdiivke
![featured image](https://forbes.n1info.hr/wp-content/uploads/2024/02/2024-02-06T112952Z_601796217_RC2094A5W6CQ_RTRMADP_3_UKRAINE-CRISIS-AVDIIVKA-1000x667.jpg)
Ako Avdiivka padne, to će biti zato jer su Republikanci u SAD-u blokirali slanje pomoći Ukrajini, smatra novinar i vojni analitičar Forbesa David Axe
Brzim maršem ispod sivog nedjeljnog neba, ruske trupe upale su u Avdiivku.
Četiri mjeseca nakon što je 40.000 ruskih trupa s tisućama vozila prvi put krenulo u napad prema Avdiivki – ukrajinskom uporištu sjeverozapadno od Donjecka na istoku zemlje – moguće je da je ova duga, krvava kampanja dosegla vrhunac.
“Situacija u gradu postala je kritična,” napisao je ukrajinski novinar Andrij Tsaplienko.
Ako se to zaista dogodi, i ako Rusi pobijede, bit će jasno tko je za to odgovoran: proruski Republikanci u američkom Kongresu, koji od jeseni blokiraju slanje američke pomoći Ukrajini. Posljedica je da ukrajinske trupe više nemaju dovoljno streljiva o kojemu ovise kako bi se suprotstavili snazi Rusije.
“Avdiivka podhitno treba svježe rezerve i zamjenu jedinica,” objasnio je u nedjelju ukrajinski dopisnik Jurij Butusov. “Potrebno je i streljiva: zalihe su iznimno malene i neprijatelj ima veliku prednost.”
Garnizon u Avdiivki drži poziciju već deset godina – još otkad su ruske trupe i njihovi saveznici prvi put napali istočnu Ukrajinu 2014. godine. Gotovo čitave dvije godine od početka pune ruske invazije na Ukrajinu, vojnici ukrajinske 110. mehanizirane brigade glavni su branitelji grada.
Nije stvar u tome da istočno zapovjedništvo ukrajinske vojske nije poslalo pojačanja u Avdiivku kada je postalo jasno da je zauzimanje grada jedan od glavnih ciljeva Kremlja. Učinili su to.
Elitna 47. mehanizirana brigada, sa svojim borbenim vozilima M-2 Bradley američke izrade, stigla je na pozicije sjeverno od Avdiivke kako bi obranili obližnje naselje Stepove. Istovremeno s njima, jug Avdiivke došla je braniti 53. mehanizirana brigada.
No centar grada brane 110. brigada i nekolicina graničnih čuvara i komandosa. Ta brigada, koja broji 2.000 članova, nikada nije dobila dozvolu za odlazak iz grada kako bi se odmorili. Bore se svaki dan: pješaci ulaze u rovove, piloti dronovima utrčavaju u napuštene zgrade kako bi postavili antene i lansirali svoje eksplozivne letjelice; topnici ciljaju lanserima i protutenkovskim projektilima.
‘Nitko se nije predao’
Već četiri mjeseca, te brigade zadaju udarce ruskim kolonama. Do prosinca su Rusi pretrpjeli čak 13.000 žrtava – poginulih ili teško ozlijeđenih – i izgubili stotine oklopnih vozila. Dva mjeseca kasnije, moguće da su se te brojke udvostručile.
No Kremlj u ovu klaonicu konstantno šalje svježe trupe. Polako, i plaćajući veliku cijenu u ljudstvu i opremi, Rusi su se pomicali prema naprijed – najprije po bokovima oko grada, a potom i u samu Avdiivku.
Ukrajinski maleni dronovi oduvijek su bili ključ obrane grada. Dronovi za izviđanje primijetili bi Ruse u napadu. FPV dronovi bi ih gonili, a potom bi ih dokrajčilo ukrajinsko pješaštvo ili posade tenkova M-2.
Kada su se iznad grada u nedjelju nakupili oblaci, prizemljivši mnoge dronove i “oslijepivši” druge, Rusi su krenuli naprijed. Šuljajući se pored ruba kamenoloma na samom sjeveru grada, ruske trupe “zaobišle su ukrajinske borbene formacije i uvukle se u zgrade,” piše Tsaplienko.
Butusov je opisao paniku u redovima 110. brigade koja je pokušala odgovoriti na ovaj napad. Časnici su naredili svima, čak i starijim mehaničarima, da zgrabe oružje i krenu u rovove. “Ti djedovi su otišli,” citira Butusov jedan izvor. “Većina ih je poginula u bitci.”
“Vidio sam preko drona kako je jedna skupina Rusa napala kuću, u kojoj su se dvojica naših borila do posljednjeg trena,” dodaje. “Kuća je izgorjela. Nitko se nije predao.”
Ako Rusi uspiju zadržati kontrolu nad novoosvojenim pozicijama na sjeveru Avdiivke, mogu zaprijetiti ukrajinskim linijama opskrbe koje u uništeni grad dolaze sa zapada. Od nedjelje se Rusi nalaze tek nekoliko stotina metara od glavne ceste u grad, piše Tsaplienko. To je dovoljno blizu da kamione pogađaju ručnim oružjem.
‘Jednostavno nemamo streljiva’
Avdiivka bi mogla pasti i tako postati prvi ukrajinski grad koji su Rusi zauzeli od Bahmuta prije devet mjeseci. Ako se to dogodi, veliku krivnju za to snosit će Republikanci koji su Ukrajincima uskratili oružje.
Oni ne mogu tvrditi kako nisu znali da bi njihova tvrdoglavost mogla dovesti do toga da ukrajinski mehaničari umiru u smrznutim rovovima, da je ukrajinsko oružje utihnulo. Još u prosincu – nekih šest tjedana nakon što su Republikanci počeli blokirati pomoć – ukrajinske jedinice oko Avdiivke primijetile su kako im se zalihe smanjuju.
Ruska kolona 17. je prosinca iskoristila prednost magle i napala Avdiivku s juga. Ukrajinski piloti dronovima s vremenom su primijetili Ruse, ali nisu imali nikakav način da ih napadnu. “Jednostavno nemamo streljiva,” napisao je jedan pilot.
Ruska kolona naletjela je na minu i morala se okrenuti. Ukrajinske posade za dronove promatrale su kako se Rusi vraćaju na sigurno, na vlastite položaje. “Užasno je gledati kako Rusi šetaju okolo nekažnjeni,” požalio se pilot.
Čini se kako su ti isti Rusi preživjeli i napali ponovno, i ponovno, dok im vremenski uvjeti, ali i sve slabija moć Ukrajine, nisu otvorili put u Avdiivku.
Autor originalnog članka: David Axe, Forbes
Link: A Ukrainian Brigade Ran Low On Ammo. That, Plus Some Bad Weather, Was All The Advantage Russian Troops Needed To Breach Avdiivka.
(Prevela: Nataša Belančić)